Nykštukinės galaktikos
.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Atrasta „fosilinė“ galaktika gali padėti rasti atsakymus į kai kuriuos klausimus apie visatos istoriją.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Kitokios juodosios skylės gali suteikti naujos informacijos apie supermasyvios juodosios skylės Sagittarius A* (Šaulio A*) kuri yra mūsų galaktikos centre, kilmę.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Ar žinote, kas tai yra nykštukinės galaktikos ir kiek jų gali slėptis aplink Paukščių Taką? Labai įdomūs objektai, apie kuriuos nedaug kas žino
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Visatoje žvaigždės sparčiausiai formavosi prieš dešimt milijardų metų, o vėlesniais laikais – vis lėčiau. Tačiau pavienėms galaktikoms ši tendencija dažniausiai negalioja: kai kurios žvaigždes sparčiai formuoja ir šiandien, kitos sustojo labai seniai, trečios formavo žvaigždes žybsniais, ir taip toliau. Nykštukinės galaktikos taip pat pasižymi didžiule žvaigždėdaros įvairove, o įdomiausios iš jų yra tos, kurios žvaigždes formavo Visatos jaunystėje, vėliau nustojo, o po keleto milijardų metų pradėjo formuoti iš naujo.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Šiandieninė kosminių struktūrų formavimosi teorija teigia, kad kiekvieną galaktiką turėtų supti palydovai – tamsiosios materijos halai bei juose susiformavusios galaktikos. Paukščių Takas turi bent kelias dešimtis palydovų; mažesnės galaktikos jų turi mažiau, bet taip pat turėtų turėti.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Juodosios skylės yra labai svarbūs objektai Visatoje. Į jas krentanti medžiaga skleidžia labai daug ir labai energingų fotonų, kurie gali paveikti tarpžvaigždinę medžiagą didžiuliais atstumais nuo pačios juodosios skylės. Astronomai išskiria du juodųjų skylių tipus – žvaigždines ir supermasyvias.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Kosmologinių struktūrų formavimosi modeliai prognozuoja, kad kiekvieną didelę galaktiką supa šimtai ar net tūkstančiai įvairaus dydžio tamsiosios materijos telkinių. Mūsų Paukščių Takas – ne išimtis.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Paukščių Takas turi kelias dešimtis palydovinių nykštukinių galaktikų – mažiau, nei prognozuoja kai kurie teoriniai modeliai, bet visgi gana gausią šeimą. Kitos galaktikos irgi turi daugybę palydovų. Kai kurios iš šių nykštukinių galaktikų yra tokios blausios, kad jas aptikti darosi labai sudėtinga – į vieną dangaus lopinėlį geriausiais teleskopais reikėtų žiūrėti keletą valandų, jei ne dienų, kad taptų įmanoma atskirti nedidelį žvaigždžių ir dujų sutankėjimą nuo aplinkos. Dabar pristatyta netikėtai aptikta nykštukinė galaktika, nuo Paukščių Tako nutolusi per beveik devynis megaparsekus, o nuo artimiausios didelės galaktikos – per 600 kiloparsekų, panašiai, kaip Paukščių Takas nuo Andromedos.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
2017 metų rugpjūčio 26 dieną astronomai, dirbantys 100 mln. JAV dolerių vertės „Breakthrough Listen“ projekte, kurio tikslas yra nežemiškų civilizacijų signalų paieška, užfiksavo 21 pasikartojantį šviesos signalą, priskiriamą „greitųjų radijo pliūpsnių“ (angl. Fast Radio Burst, FRB) grupei. Visi šie signalai per valandą atkeliavo iš nykštukinės galaktikos FRB 121102, rašo livescience.com.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Mes gyvename Paukščių Tako galaktikoje. Nakties danguje, esant labai geroms sąlygoms, galime įžiūrėti kaimyninę Andromedą. Gyvenantys pietų pusrutulyje mato artimesnes, bet mažesnes, kaimynines galaktikas - Didįjį ir Mažąjį Magelano debesis. Bet tai - tik mažytė Visatos įvairovės dalis.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
<em>Italų mokslininkai aptiko labai neįprastas nedidelių spiralinių galaktikų savybes. Atradimas neatitinka Standartinio fizikos modelio postulatų.</em>
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Didelių galaktikų susiliejimo procesai trunka milijardus metų ir yra gerai matomi – besijungiančią galaktiką sunku supainioti su izoliuota.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Ar galėtumėte įsivaizduoti už žmogų 500 kartų mažesnį sutvėrimą? Na, labai apytiksliai imant, tai galėtų būti koks kirstukas ar varlė. O ar įsivaizduotumėte, kad tame už žmogų 500 kartų mažesniame organizme mokslininkai rastų įprastinio dydžio žmogaus širdį? Kaip tik maždaug tokį visas teorijas aukštyn kojomis verčiantį paradoksą astronomai aptiko ten, danguje.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Teko apie tai girdėti ar ne, tačiau mūsų Paukščių Taką kosminėje erdvėje lydi 26 nykštukinės galaktikos. Kiekviena iš jų aplink mūsų galaktiką apskrieja per maždaug milijardą metų. Tiesa, astrofizikai yra linkę manyti, jog tokių palydovų Paukščių Takas turi gerokai per mažai – jį turėtų lydėti ištisa armija.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Astronomai aptiko pro teleskopus nematomą mažą galaktiką, kuri, kaip manoma, gali būti sudaryta vien iš tamsiosios medžiagos. Naujai rasta galaktika yra nepaprastai tolima ir labai mažytė. Ji skrieja kaip didesnės galaktikos palydovė.