Kvazarai
.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Kvazarai – supermasyvios juodosios skylės, į kurias labai sparčiai krenta dujos – yra ryškiausi ilgalaikiai spinduliuotės šaltiniai Visatoje.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Naudodamiesi kvazaru kaip švyturiu, mokslininkai jaunoje Visatoje aptiko didelį protoklasterį – milžiniško galaktikų telkinio, kuris bus didžiausias žinomas šiuolaikinėje Visatoje, pradžią.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Tolimos galaktikos centre esantį kvazarą J0529-4351 „maitinanti“ juodoji skylė kasdien praryja maždaug tiek pat dujų ir dulkių masės, kiek sudaro mūsų Saulę. Supermasyvios juodosios skylės masė jau atitinka apie 17 milijardų Saulių, rašo „ScienceAlert“.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Teoriniai modeliai rodo, kad galaktikas ir jų spiečius jungia gijos, sudarytos iš tamsiosios materijos bei labai retų dujų. Ši struktūra, vadinama kosminiu voratinkliu, realybėje aptikta tik prieš maždaug dešimtmetį, nes anksčiau mūsų teleskopai tiesiog nebuvo pakankamai jautrūs jai užfiksuoti. Bet ir tai, aptikimui reikėjo stebėti tolimų kvazarų (labai ryškių aktyvių galaktikų) spinduliuotės spektrą ir matuoti, kaip jį sugeria dujos tarp kvazaro ir mūsų.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Vis dar lieka paslaptis, kas tiksliai vyksta juodojoje skylėje, esančioje 28 000 šviesmečių atstumu nuo mūsų.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Viena pagrindinių reliatyvumo teorijos detalių yra erdvėlaikis – erdvės ir laiko junginys, kuriame vyksta visų objektų judėjimas ir kurį tas judėjimas įvairiai iškreipia. Visatos plėtimasis – vienas iš tokių iškreipimų. Paprastai kalbame tik apie erdvės kitimą, bet kinta ir laikas.
Atskleista viena pagrindinių Visatos paslapčių. Mokslininkai iš karto padarė tris svarbius atradimus
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Ankstyvąją Visatą būtų buvę labai sunku stebėti bet kuriai potencialiai protingai rūšiai, norinčiai tai padaryti.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Kvazarai, ekstremaliausi Visatos reiškiniai, atsiranda tada, kai galaktikų susidūrimų metu į juodąsias skyles patenka dujų, kurios jas ir maitina, rodo nauji tyrimai.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Daugumos erdvėje sklindančios šviesos žmogaus akis nemato. Tačiau tam buvo sukurtos specialios technologijos.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Naujas metodas, kuriuo galima tirti kai kuriuos ryškiausius visatos objektus, mokslininkams suteikė galimybę atrasti dar vieną visatos paslaptį.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Galaktikos juda vienos kitų atžvilgiu; kartais priartėja taip arti, kad pagauna viena kitą ir nebepaleidžia, o susijungia į vieną darinį. Susijungia ir jų centruose esančios supermasyvios juodosios skylės, tačiau tam reikia daugiau laiko. Tai kurį laiką po susiliejimo galaktika turi du branduolius.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Visatos vaikystė, karšta atmosfera ir šaltų dujų dieta – po ilgo tyrimo ryškėja galaktinio masto dekadanso detalės.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Tirdami vieno iš tolimiausių kvazarų šviesą, mokslininkai apstulbo, aptikę elektromagnetinės jėgos fluktuacijas.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Nepakeliamas juodųjų bedugnių lengvumas, arba instrukcija kosmoso keliautojams: raskite juodąją bedugnę – tiks bet kuri, 1000 ir daugiau kartų masyvesnė už Saulę. Pasikvieskite draugus ir
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
„Antra žvaigždė iš dešinės, ir tada tiesiai iki paryčių“ – tokiomis nuorodomis vadovaudamasis Piteris Penas pasiekia Niekados žemę, bet kelionė sekant žvaigždes yra toli gražu ne vien pasakų išmonė. Nuo seniausių laikų žmonės kelionėse naudodavosi informacija, matoma danguje. Ilgus šimtmečius astronomija turėjo labai svarbų praktinį pritaikymą – pagerinti navigacijos tikslumą. Gali atrodyti, kad šiandien žinios apie žvaigždes tapo visiškai atsietos nuo tokių praktinių tikslų, bet tiesa yra visiškai priešinga. Net ir geriausiems šiandieniniams navigacijos prietaisams padeda informacija iš kosmoso, ir šis ryšys tik stiprės ateityje, kai vis daugiau žmonių sukurtų prietaisų skraidys tarpplanetinėje erdvėje.