Jūs esate čia: Pradžia » Visos temos » Mokslas » Istorija ir archeologija |
Berlyno Wannsee rajone, Vokietijoje, per Havelo upę driekiasi trumpas tiltas, jungiantis Vokietijos sostinę su Potsdamu.
Prisijunk prie technologijos.lt komandos! Laisvas grafikas, uždarbis, daug įdomių veiklų. Patirtis nebūtina, reikia tik entuziazmo. Sudomino? Užpildyk šią anketą! Istoriškai šis tiltas tarnavo kaip siena tarp Rytų ir Vakarų Berlyno, kuri buvo pažymėta balta linija jo centre. Dėl nuošalios vietos jis tapo strateginiu Rytų ir Vakarų valstybių apsikeitimo aukšto rango šnipais tašku, todėl jis buvo pramintas „Šnipų tiltu“. Iš pradžių XVII amžiuje šioje vietoje stovėjo medinis tiltas, palengvinantis prieigą prie medžioklės plotų. 1800-ųjų pradžioje iš plytų ir medžio buvo pastatytas naujas tiltas. 1907 m. jis buvo pakeistas moderniu geležiniu tiltu.
Per visą Šaltojo karo erą Rytų Vokietijos valdžia tiltą vadino „Vienybės tiltu“, nes siena tarp Rytų Vokietijos ir Vakarų Berlyno ėjo tiesiai per jo centrą. Paradoksalu, bet nepaisant šios simbolinės vienybės, buvo dedamos visos pastangos, kad būtų sutrukdyta bet kokiam faktiniam Rytų ir Vakarų Vokietijos susijungimui. 1952 m. Rytų Vokietijos valdžia netgi žengė ryžtingą žingsnį, uždarydama tiltą Vakarų Berlyno ir Vakarų Vokietijos piliečiams. Vėliau, 1961 m. pastačius Berlyno sieną, naudotis tiltu buvo uždrausta ir Rytų Vokietijos piliečiams. Išskirtinė prieiga buvo suteikta tik sąjungininkų kariškiams ir užsienio diplomatams.
Tarp visų kontrolės punktų, jungiančių Vakarų Berlyną su Rytų Berlynu ir Rytų Vokietija, Vienybės tiltas turėjo išskirtinį statusą. Netrukus tiltas tapo kelių garsių belaisvių mainų vieta: sovietų šnipo pulkininko Rudolfo Abelio ir JAV šnipinėjimo lėktuvo piloto Franciso Gary Powerso, kurio lėktuvas U-2 1960 m. buvo numuštas virš SSRS. Apsikeitimas, įvykęs 1962 m. vasario 10 d., įamžintas 1964 m. Jameso Donovano knygoje „Svetimi ant tilto: pulkininko Abelio ir Franciso Gary Powerso atvejis“. Šis įvykis taip pat buvo ekranizuotas Stepheno Spielbergo 2015 m., kai pasirodė trileris „Šnipų tiltas“, kuriame Tomas Hanksas vaidino Jamesą Donovaną.
Kitas belaisvių apsikeitimas įvyko 1964 m. balandį, kai sovietų žvalgybos pareigūnas Kononas Molody buvo iškeistas į britų MI6 agentą Greville'ą Wynne'ą. 1985 m. birželio 12 d. 23 Amerikos agentai, laikomi Rytų Europoje, buvo iškeisti į aukščiausią Lenkijos pramonės šnipą Marianą Zacharskį ir dar tris sovietų agentus. Paskutinis apsikeitimas įvyko 1986 m. vasario 11 d., kai žmogaus teisių gynėjas ir politinis kalinys Anatolijus Ščaranskis ir trys Vakarų agentai buvo iškeisti į Karlą Koecherį, čekų „kurmį“ CŽA, ir dar keturis Rytų agentus. 1980 m. Vakarų Berlyno vyriausybė ėmėsi veiksmų suremontuoti savo tilto dalį, o 1985 m. ji finansavo Rytų Vokietijos pusės remontą mainais už tai, kad tiltas oficialiai būtų pervadintas į Glienicke tiltą, pagal netoliese esančius Glienicke rūmus.
Griuvus Berlyno sienai, Glienicke tiltas vėl buvo atidarytas pėstiesiems, o tai žymi simbolinę padalijimo pabaigą. Vykstant Vokietijos susivienijimo procesui 1990 m. buvo išardyti pasienio įtvirtinimai ir barikados, kurie kadaise skyrė Rytų ir Vakarų Vokietiją, ir prasidėjo nauja vienybės era.
MTPC parengtą informaciją atgaminti visuomenės informavimo priemonėse bei interneto tinklalapiuose be raštiško VšĮ „Mokslo ir technologijų populiarinimo centras“ sutikimo draudžiama.
|