Šiek tiek apie snaiperio profesiją: pamirškite veiksmo filmus, realybė – kitokia
|
Veiksmo filmų gurmanai tikriausiai nė nemirktelėję galėtų papasakoti, kaip, anot jų, snaiperiai užsidirba pragyvenimui. Pirmiausia, jie įsitaiso sunkiai pastebimoje vietoje. Tada išsitraukia ginklą ir kurį laiką seka gatve einantį taikinį. O tada tik pykšt! Darbas baigtas. Filmas, žinoma, su laiminga pabaiga. Visi patenkinti. Sausumos pajėgų Juozo Lukšos mokymo centro viršininkas pulkininkas leitenantas Aleksiejus Gaiževskis nusišypso ir užtikrina: „Tikri snaiperiai tokius veiksmo filmus žiūri kitaip nei apie šią profesiją mažai žinantys žmonės.“ Ir iš karto patikslina, kad Lietuvoje esančiame mokymo centre rengiami ne snaiperiai, o taiklieji šauliai. Tačiau netrukus turėtų būti pradėti rengti ir snaiperiai.
„Taiklusis šaulys – pirmas žingsnis link snaiperio. Norėdamas tapti snaiperiu, turi būti susipažinęs su pačiais įvairiausiais dalykais tiek teoriškai, tiek praktiškai. Taikinio atpažinimas, jo identifikavimas, tikslus prioritetų pasirinkimas – viskas turi būti įaugę į snaiperio kraują. Taikinį daug kas įsivaizduoja tokį, koks jis nuolat vaizduojamas kino filmuose. Juose taikinys dažniausiai būna žmogus. Bet toli gražu taip nėra. Snaiperiai taip pat naikina įvairią karinę techniką, radijo ryšio priemones, logistinius objektus, svarbiausius sprogmenis, amunicijos sandėlius. Tam pakanka vieno tikslaus šūvio, kuris gali pridaryti itin daug žalos“, - pabrėžė A. Gaiževskis. Anot jo, realybėje žmogiškosios pajėgos taip pat yra naikinamos, tačiau žymiai rečiau nei būtų galima įsivaizduoti: „Tik itin retais atvejais snaiperis gauna įsakymą nužudyti. Dažnai jam nurodoma sužaloti taikinį. Tam, kad iš rikiuotės būtų išvesta daugiau žmonių. Nukauti priešininką dažnai būna tiesiog netikslinga. Todėl stengiamasi jį sunkiai sužeisti. Snaiperiai taiko taip, kad žmogus liktų gyvas, tačiau jis nebegalėtų savarankiškai judėti. Ir jam turėtų padėti dar 2-3 žmonės. Tokios priemonės dažnai padeda atpažinti būrio vadą. Mat šis niekada neskubės padėti sužeistam kareiviui.“ A. Gaiževskis pridūrė, kad Lietuvoje snaiperiai dažniausiai yra naudojami per specialiąsias operacijas. Beje, kol Lietuvoje yra ugdomi tik taiklieji šauliai, norintys tapti snaiperiais, tą padaryti gali užsienyje. Palyginimui, taiklusis šaulys yra mokomas šaudyti į taikinius 400-600 metrų atstumu. Tuo tarpu snaiperis yra ruošiamas jau 1 km. iki 1,5 km. atstumu esančių objektų sunaikinimui. | ||||||||
| ||||||||