Stuburiniai
.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Kaip paukščiai orientuojasi erdvėje migruodami iš šiltųjų kraštų į Šiaurę bei atvirkščiai? Mokslininkai jau senokai sutarė, jog vienas iš galimų orientyrų – Žemės magnetinio lauko linijos. Tačiau kaip paukščiai jas jaučia? To iki šiol niekas negalėjo pasakyti. Dabar gi, mokslininkai eksperimentiškai nustatė, jog paukščiai magnetinį lauką gali jausti vizualiai – t.y. jį sugeba matyti.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Laplandiniai griciukai kasmet iš Aliaskos žiemoti traukia į Naująją Zelandiją. Šiais metais Naujosios Zelandijos mokslininkai pasistengė patyrinėti jų skrydžių ypatumus - visgi tarp šių kontinentų daugiau nei dešimt tūkstančių kilometrų. Prie 16 laplandinių griciukų kojų mokslininkai pritvirtino daviklius, kurių signalai buvo stebimi iš palydovų. Gauti pirmieji rezultatai nustebino net ir gamtininkus - šie maži paukšteliai visą kelionę iš Aliaskos į Naująją ...
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Šie dideli vandenų gyvūnai dar dažnai vadinami jūrų velniais. Tie, kuriems bent kartą pavyko stebėti milžinišką rają, plevenančią lyg paslaptingą paukštę vandenyno gelmėse, tikina, kad pamiršti šio reginio neįmanoma. Grakštūs, užburiantys pelekų judesiai panašūs į sparnų mostus. Neveltui kai kurios rajos nemoksliškai vadinamos "vandenų ereliais", "plaštakėmis". Tačiau šios jūrų „plaštakės“ gali net labai skaudžiai nubausti neatsargius žioplinėtoju...
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Kas nors kiek prijaučia fantastikai neabejotinai prisimena filmą "Svetimi". Filmo kūrėjai tikrai neblogai padirbėjo, sukurdami šiurpą keliančius monstrus. Tačiau panašios išvaizdos siaubūnų galima sutikti ir Žemės planetoje. Jautresnius nuraminsime iš karto - tai dar ne tikroji "svetimų" invazija - tai tiesiog gilavandenė žuvis, pavadinta Chauliodus sloani. Nesenai tyrinėdami Atlanto vandenyną D. Britanijos okeanologai aptiko ir šių žuvyčių - jų įsimintinos nuotrau...
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Pradedame straipsnių ciklą apie mirtinai pavojingus vandenų gyvūnus. Turbūt daugelis pagalvos, jog kalbėsim apie ryklius ar kašalotus. Tačiau ir be šių visiems gerai žinomų ir pavojingų plėšrūnų egzistuoja dar daug ne ką mažesnių, o kartais netgi didesnių pavojų. Keisčiausia, jog ne visos žuvys mirtinai pavojingos kol yra gyvos - kai kurios pavojingiausios tampa persikėlusios ant vaišių stalo. Ir šioje kategorijoje pirmąją vietą užima japonų delikatesas - mirt...
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Šio mielo arkliuko vardas – Thumbelina, kas išvertus į lietuvių kalbą reikštų Nykštukas. Nors teisingiau būtų sakyti – Nykštukė, nes tai yra ji – maža kumelaitė. Ji jau gyvena penkerius metus, o ūgis tesiekia 44,5 centimetro. Gimė ši mažylė JAV fermoje, besiverčiančioje super mažų arklių auginimu. Paprastai tokie arkliukai gimsta sverdami ne daugiau kaip 8 kilogramus, o jų pasiekiamas ūgis – iki 90 centimetrų. Tačiau pagal Nykštukę net ir jos broliai yra ...
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Latimerijos - riešapelekės žuvys, užimančios tarpinę grandį tarp žuvų ir roplių. Žemėje jos gyveno net prieš dinozaurų išnykimą, ir buvo ilgai manyta kad latimerijos išmirė prieš 65 mln. metų. Naujai apie jas sužinota 1938 metų gruodžio 22 dieną, kai prie Pietų Afrikos krantų buvo sugauta keista žuvis. Ji pavadinta M. Kortene Latimer – pirmosios zoologės, pamačiusios „gyvąją iškaseną“, garbei. Latimerijos atradimas mokslininkams buvo kaip perkūnas iš g...
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Keiptauno universiteto aspirantas Rosas Vanlesas (Ross Wanless) įspėja, kad pietų Atlante esančioje Gofo saloje plėšrios pelės kelia rimtą grėsmę ten gyvenantiems paukščiams. Dvidešimt dvejoms saloje gyvenančių ir perinčių paukščių rūšims gresia visiškas sunaikinimas.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Vargiai, ar kuris mūsų paukščių yra tokio ryškaus margumo, kaip kukutis, kitaip luputis, arba tutlys. Jis didesnis už varną, bet jo sparnai platesni. Be to, jis turi aukštą kuoduką, kurį gali pakelti arba priglausti prie galvos. Jo margumas iš rusvos spalvos, juodų sparnų ir uodegos su baltais dryžiais. Mėgstamiausia jų vieta - tai ganyklos, ypač kur yra nors ir retų medžių. Jų balsas turi tam tikro panašumo į gegutės kukavimą. Lizdą kukutis įsitaiso labai menką-...
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Mokslinė ekspedicija, grįžusi iš vandenyno tyrimo netoli Indonezijos pakrantės, išplatino naujas nežinomų žuvų nuotraukas. Iš viso aptikta 50 nežinomų žuvų, kurių tarpe yra rykliai, krevetės, koralai ir kitų rušių atstovai. Sekite naujienas - ateityje patalpinsime kitas nežinomų žuvų nuotraukas.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
14 valstybių mokslininkų ekspedicija Antarktidos pakrantėse aptiko naujas gyvūnų rūšis. Ekspedicija tyrinėjo tuos plotus, kurie atsivėrė nutirpus ledynui. Greta kitų nežinomų rušių, su gaudykle pagautas gigantiška šoniplauka (lot. Amphipoda, vok. Flohkrebse). Tai vėžiagyvių būrio atstovas, pasižymintis suspautu kūnu. Gyvena pakrantėse ir gėluosiuose vandenyse, dažnai tarp pūvančių augalų ir yra mėgstamas žuvų maistas. Pagautasis šoniplauka, skirtingai nei jo ...
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
Į pietvakarius nuo Tokijo esančiame Japonijos jūrų parke „Awashima“ vieną sekmadienio rytą žvejai sunerimę parko darbuotojams pranešė, jog pakrantėje pastebėjo keistą ungurį su pilnais nasrais dantų. Neilgai trukus darbuotojai pagavo 1,6 metro gyvūną. Tai buvo retai aptinkamos ryklių rūšies, vadinamos gyvatrykliais (Chlamydoselachus anguineus), ligota patelė. Šie rykliai gyvena 600-1000 m gylyje, kuris žmogui yra nepasiekiamas.
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/b_discusion.jpg)
![](http://185.58.65.36:9690/technologijos/reitingas.png)
1935 metais Australijoje kovojant prieš karkvabalių invaziją buvo įvesta viena nauja rupūžių atmaina (Bufo marinus). Su karkvabaliais susitvarkė. Bet... kas susitvarkys su rupūžėmis? Pasirodo, jog Australijoje nėra nei vieno gyvūno, galinčio reguliuoti rupūžių populiaciją. Tad jos ne tik sėkmingai plėčiasi, tačiau net ir mutuoja iki stebėtinų dydžių. Kalbant paprastai: norėjo kaip geriau, gavosi kaip visada...